„Mivel májusban van az ápolók világnapja, ezért a Caritasnál a májust az ápolók hónapjává nyilvánítottuk, és ez így is marad minden évben. A reflektorfényt rátok irányítjuk, akik az ápolásban tevékenykedtek” – köszöntötte Péter György ágazati igazgató a Jakab Antal Házban összegyűlt csíkszéki otthoni beteggondozásban tevékenykedőket. Majd megfogalmazta a szakmai nap célját is: „Megpróbáljuk elmondani, hogyan végzitek a munkátokat, milyen nehézségekkel találkoztok, milyen sikerélményeitek vannak, hogyan lát benneteket egy beteg, egy hozzátartozó. A Caritasnak az egyik legnagyobb tevékenysége az ápolás, a munkátok nagyon fontos a társadalom szempontjából, és akkor tudják meg valójában az emberek, hogy hogyan tevékenykedtek, ha konkrétan találkoznak veletek, azért, mert szükségük van a segítségetekre.”
![](https://romkat.ro/wp-content/uploads/2023/05/Caritas3-1.jpg)
Egy onkológiai beteg palliatív ellátása
„A daganatos betegség a 21. század betegsége, ezt tapasztaljuk mi, orvosok is, és minden egészségügyben dolgozó személy” – kezdte előadását dr. Csató Szilárd onkológus szakorvos, aki az onkológiai betegek saját otthonukban való ápolásra fókuszált.
Palliatív ellátásról akkor beszélünk, amikor a beteg már nem részesül szakellátásban, nem kap kemoterápiát vagy sugárkezelést, hanem a legnehezebb perióduson próbáljuk átsegíteni úgy őt, mint a családját. Az ilyen ellátás lényege tehát az, hogy az életminőséget, amennyire lehet, tudjuk fenntartani. „Az onkológiai betegeknél, legfőképp a végstádiumban lévő betegeknél, a leggyakoribb tünet és panasz a fájdalom. A célunk tehát elsősorban az, hogy a betegnek ne legyen fájdalma.” Az Egészségügyi Világszervezet által összefoglalt háromlépcsős fájdalomcsillapítást mutatta be a szakorvos, amelyet otthon is lehet alkalmazni. Kezdeti stádiumban gyengébb fájdalomcsillapítókat ír fel a családorvos a betegnek, amely segít az enyhébb fájdalmak megszűntetésében. A második szakaszban már morfium származékokra lehet szüksége, végül a harmadik lépcsőfokban kerül a beteg a morfiumra.
„Természetesen a fájdalom kezelése és egyéb tünetek enyhítése mellett a betegnek szüksége van egy pszichoszociális támogatásra is.” Fontos, hogy amennyire csak lehet, a beteg a családja körében maradjon, megkapja a szükséges támogatást. A lelki támasz érkezhet családtagoktól, szomszédoktól, egyházi személyektől, otthoni beteggondozóktól, pszichológustól – a lényeg, hogy ne hagyjuk egyedül a beteget a saját küzdelmében. Legyünk vele, legyünk mellette.
A szakorvos olyan tanácsokkal látta el a szeretetszolgálat munkatársait, amelyeket ők is tovább adhatnak az általuk gondozott betegek és azok családjaik számára: azok a betegek, akik sugárkezelés alatt vannak, kerüljék a nyers zöldségek és gyümölcsök, illetve a friss tejtermékek fogyasztását. Amennyiben fennáll az étvágytalanság, vagy a beteg nehezen emészti meg az elfogyasztott ételeket, próbáljon meg többször és kevesebb mennyiségben étkezni, fogyasszon hideg, lehűtött ételeket.
![](https://romkat.ro/wp-content/uploads/2023/05/carfitas1.jpg)
Iszkémiás szívbetegség
„A kardiológia olyan szerencsés helyzetben áll, hogy túl sok otthoni gondozást nem igényel: amennyiben a beteg kezelés alatt áll kell, szedje a gyógyszereket, és ha baj van, orvoshoz kell fordulni” – állítja dr. Bakcsi Ferenc kardiológus szakorvos, aki előadása témájaként a mellkasi fájdalmat választotta.
Amikor megítéljük, hogy koszorúér okozta fájdalomról van-e szó vagy nem, a következő négy dolgot érdemes figyelembe venni: hol és mire jelentkezik a fájdalom, mennyi ideig tart és hogyan szűnik meg. „A szív szempontjából bármilyen fizikai munka erőfeszítés: kisétálok a fürdőbe, felülök az ágyban. Én arra vagyok kíváncsi, hogy milyen fizikai aktivitásra jelentkezik a fájdalom, és hogyan szűnik meg? Mi a kapcsolata a tünetnek a pihenéssel?”
Amennyiben a szívizomzat nem jut megfelelő mennyiségű vérhez, kialakul az iszkémiás szívbetegség, amelynek különböző súlyossági formái vannak: van egy stabil állapot, amikor például egy kilométer kemény munka közben jelentkezik a szorítás, és mindig 2−5 perc alatt meg is szűnik. A második fokozatban a fájdalom megszabja a napi ritmusunkat, a közelünkben lévő kisboltig el tudunk sétálni, de tovább már nem. A harmadik fázisban a fájdalom időtartama változik, instabil, egyszer tart három percet, máskor meg húsz percet. Az első esetben fellépő tünetek gyógyszeresen kezelhetőek, a második esetben valószínűleg szívkatéterezés szükséges, a harmadik esetben pedig egy-két napon belül, vagy azon nyomban műtét szükséges. Tehát „a mellkasi szorításnak van egy ritmusa, egy mintázata és változó erősségű formái. A szíves fájdalmat nem lehet konkrétan megmutatni, és sokáig nem lehet figyelmen kívül hagyni.” A szívroham akkor következik be, amikor egy hematóma (vérrög) képződik, és elzárja a keringést.
A tartalmas előadások végén a szakorvosok megválaszolták az ápolók kérdéseit, tanácsokkal látták el őket, hogy bizonyos esetekben milyen megoldásokat előnyös alkalmazni.
György Mária Angéla, Gyulafehérvári Caritas